Care e nivelul glicemiei ?
- Testul arată 39. - E prea scăzut. Pune-i perfuzie.
Stai nemișcat. Rămâi nemișcat pană ce...
- La naiba ! - Haide, vorbește cu mine.
Se tot zbate. Nu știu ce să fac.
Calmează-te ! Asigură-te că respiră ușor.
Mai avem 60 de secunde până la spital.
Dispecerat, suntem echipajul 322. Avem un bărbat de 32 de ani cu diabet.
Cerem asistență la poartă.
În 1564 Nostradamus a prezis distrugerea lumii,
în 3 valuri groaznice.
Primul val e aici.
Numele meu e Cade Foster
și astea sunt povestirile mele.
Mi-au ucis soția,
m-au acuzat de crimă.
Acum sunt pe fugă,
dar nu mă ascund.
Călăuzit de profețiile lui Nostradamus,
îi caut,
îi vânez,
voi opri...
PRIMUL VAL
Traducerea și adaptarea AdyC- FlorinA/(c) SubTeam
www.subs.ro
Puneți-i o perfuzie și dați-i lichide. Pierde sânge foarte repede.
Ține apăsat aici. Mai repede sau își va pierde piciorul.
- Am nevoie de 2l de 0 negativ, imediat. - Nu-mi place cum respiră. Îl intubez.
- Dă-mi o perfuzie. - Ce avem acolo, Jim ?
L-am găsit leșinat la cafenea și purta brățară de diabetic.
Mirosea a alcool. O verificare rapidă a arătat că avea 39.
E în regulă, dle. Rezistă.
- Ia-ți pus perfuzie ? - Nu ne-a lăsat. Se zbătea prea tare.
În regulă. Îl preluăm noi.
Bun, i-am pus perfuzia.
Cineva să-i verifice nivelul glucozei din sânge.
În regulă. L-am stabilizat. Să-l ducem la reanimare.
- Mergeți. - Bine.
Bun. Să vedem ce avem aici.
John Howard. Care-i nivelul glicemiei ?
65. Aproape normal.
Nu se poate. Au spus că avea 39 în ambulanță.
Poate era defect aparatul. Să-l ducem în salon și să-l ținem sub observație.
Duceți-l în rezerva 23 și faceți-i toate analizele de sânge,
la fiecare două ore.
Condus spre un act disperat,
luptând într-un război în care pe dușman nu-l vede nimeni,
sau în care nu vor să creadă.
Nu voi continua singur. Nu pot.
Catrenul 12, centuria V...
Unde îngerii ating grația -grace-, cineva fără vedere, vede inamicul întunecat.
La dreapta omului de două ori binecuvântat, aliatul îl conduce către victorie.
"Unde îngerii ating grația", ar putea fi
chiar aici la spitalul Grace din Los Angeles.
Orașul îngerilor.
Undeva între aceste ziduri ar putea fi un aliat care știe ce știu și eu.
Am nevoie de acel aliat.
- Bună. - Bună.
Trage perdeaua, Eddie.
Ar putea să nu fie o idee bună,
se poate face analogie cu faptul că ți-am adus flori.
Ai scăpat fără insulină.
Ești sălbatic, omule.
Da, s-a petrecut exact cum ai spus că se va petrece.
A trebuit să lupt mult cu paramedicii să nu-mi pună perfuzia.
- Cum te mai simți ? - Obosit.
Uite-ți echipamentul.
Mulțumesc ! Pune-le lângă pat, te rog.
Ce naiba caut aici, Eddie ?
Ce se întâmplă, omule ?
Când am fost urcat în ambulanță am știu că va fi un eșec.
Asta simt acum.
Insulina asta te înnebunește, nu ?
- Obișnuiește-te cu ea. - Vorbesc serios, Eddie.
L-am ucis pe nenorocitul care a ucis-o pe Hannah. M-am răzbunat.
- Mi-am pierdut motivația. - Le-ai tăiat mâna, omule !
Dar tot a mai rămas corpul.
Cu fiecare experiment pe care l-am dezvăluit,
tot mai mulți oameni au început să creadă.
Nu mă lăsa, omule... mai avem mult de lucru.
Eddie !
Te-ai gândit vreodată, că poate nu-i putem învinge ?
Da, sunt puternici.
Poate nu mai am atâta încredere în rasa umană.
Dar am încredere în tine, Foster.
Tu îi poți învinge pe nenorociții ăștia.
Haide omule, trebuie să găsești un aliat. Să ne concentrăm pe asta.
Bine.
Ai accesat baza de date a spitalului ?
Am încercat, dar nu au o bază centrală de date...
Asta e internare de 23 de ore, Eddie. Ăsta e tot timpul pe care îl am.
Căutăm pe cineva fără vedere. Un pacient orb.
Uită de administrație, personalul și-a terminat schimbul.
Încearcă la chirurgie după orele de program...
Uite ce e, trebuie să plec, începe să mă mănânce nasul.
Bine.
Bună. Ce faci ?
Nu știu dacă mă auzi, dar ce ai spune de puțină distracție ?
Prostind-o puțin pe asistentă...
Noapte bună.
Voi, doctorii tineri vă credeți așa stilați.
Pune-ți niște șosete.
Și nu umbla pe coridor fără halat alb. Le contaminezi pe cele verzi chirurgicale.
Jur că nu știu cum au absolvit copii ăștia școala medicală în zilele astea...
Dacă n-o fac ca tine, n-ai cu cine lucra ?
Cred că nu. Păcat.
Nu am vrut să încalc regulile, dle. Mulțumesc pentru șosete și halat.
E în regulă. Nu e o crimă să fii mândru... la servici.
OFTALMOLOGIE.
- Dr. Markowitz ți-a dat al treilea grad ? - Așa se pare.
Cu siguranță nu vrei să să-l superi. Îți poate face viața grea.
- O să țin minte. - Încă nu cunosc locul,
caut o pacientă în 507.
Trebuie să fie o greșeală.
Tot ce începe cu cinci sute, se află în aripa de vest și e închisă de 2 ani.
Ei bine... Mulțumesc !
Așadar, vei sta acolo ținându-mi fișa medicală sau vei intra ?
Ce te face să crezi că am în mână fișa ta ?
Păi am ochi, nu ?
- Fișa medicală spune că ești oarbă. - Cine ești ?
Sunt unul din doctorii tăi.
În fișa aia scrie că sunt și proastă ? Nu ești doctor.
- Chiar așa ? - Doar dacă doctorii miros a lichior.
Dacă ai venit s-o jefuiești pe fata oarbă, n-ai noroc.
Doar dacă cumva ai venit pentru bonurile de masă din poșeta mea din dulap.
Nu pentru asta am venit.
Ești violator ? Crezi că nu te pot recunoaște dintr-o mie ?
Ultimul tip care a încercat să mă violeze,
a plecat din spital încercând să-și liniștească o parte a corpului său...
Ai terminat ?
Sau poate ești bolnav mintal și te-ai rătăcit.
Ai o imaginație foarte bogată.
Am avut mult timp ca să-mi imaginez.
Cât de mult ?
Ți-ai pierdut vederea la 6 luni când locuiai în South Central...
- E un loc destul de dur ca să fii orb. - De parcă le știi pe toate.
Ți-am citit fișa la reanimare.
Scrie că ai fost operată la ochi în urmă cu 2 săptămâni.
Așa ți-au redat vederea ?
Nu-ți spun.
Ascultă. Joacă ce vrei tu.
Dar voi afla ce cauți în aripa asta abandonată.
Cine ești ?
Sunt cineva care vrea să te ajute.
Spitalul ăsta nu e în regulă. Nu cred că ești în siguranță aici.
Trebuia să vină cineva care să strice cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat.
- Alyinka, nu. - Pleacă de aici.
Bine. Dar întreabă-te ceva. De ce te ajută ?
Ți-a dat cineva ceva gratis, vreodată ?
Ce este Alyinka ?
- A fost cineva aici. - Cine ?
- A spus că e doctor. - Cum îl cheamă ?
- Nu a spus. - Ce dorea ?
- N-a spus. - Ce a spus ?
Se întreba de ce sunt în aripa asta. Vroia să știe cine mă ține aici.
Te-am adus aici pentru că nu mai avem loc, Alyinka.
Da, dar nu plec de aici.
După 22 de ani petrecuți în întuneric nu pot vedea pe nimeni în afara camerei.
Poți vorbi mâine cu doctorul despre asta.
Culcă-te și odihnește-ți ochii.
- Foster ? - Cred că am găsit aliatul, Eddie.
- Cine este ? - O fată din South Central.
- Oarbă ? - A fost oarbă.
Se pare că a fost operată pentru a i se reda vederea.
- I s-a redat vederea ? - Se întâmplă ceva ciudat aici, Eddie.
Catrenul spune că femeia oarbă, vede inamicul întunecat.
Poate sunt nebun, dar ea poate vedea extratereștrii.
- Ne poate spune cine sunt. - Poate fi arma pe care o așteptam.
- Un om care să ne ducă la ei... - Nu mai pot să vorbesc.
Hei, ești bine ?
În regulă dle Swartz, să vedem cum ești în dimineața asta.
Febra a scăzut. Nu mai ai infecție la vezică...
Nu mai ai umflături, urina este limpede... Hei, ești în formă bună.
Știu, știu. În tot corpul simți o durere... Să spunem o adevărată durere.
Dar să sperăm că pentru o vreme e ultima dată când o schimbăm.
Rezistați, dle Swartz.
Bună dimineața Alyinka. Am înțeles că azi vrei să vezi lumea.
- Mi-ar plăcea foarte mult. - E în regulă.
Dar ai grijă să porți ăștia, pentru protecție.
Se servește masa la cantină.
Știu că nu e mult, dar măcar ieși din camera asta înghesuită.
Sunt de acord.
Dar acum, aș vrea să mă uit la ochii ăia noi.
- Totul devine alb. - Nu-i nimic. Încă sunt sensibili la lumină.
- E normal ? - Nu știm ce e normal.
Când ți-am înlocuit ochii, am deviat nervul optic.
Toată lumea are un punct orb în câmpul vizual. Dar tu nu ai.
E o procedură nouă, dar nu cred că ai de ce să-ți faci griji.
Ești sigur ? Încă mă aștept ca ceva să meargă prost.
Sunt așa de sigur încât ți-am programat etapa finală.
Transplantul de cornee. Mâine pe vremea asta,
o să ai o vedere perfectă și niște ochi superbi.
Nu pari foarte fericită.
Ai fost foarte bun cu mine, dr Reid.
Niciodată n-am... Știi...
Când ești orb, îți pierzi orice speranță.
Nu speri să mai vezi. Nu poți.
- Trebuie să fie copleșitor pentru tine. - Este.
- Ce nu-i în regulă, Alyinka ? - De ce faci asta, dr Reid ?
Cine plătește operația ? De unde vin eu, nu primești nimic gratis.
Despre asta era vorba ? Avem destule fonduri.
Suntem un spital de cercetare. Nu ai de ce să-ți faci griji.
Scuză-mă soră, vreau să verifici perfuzia dnei Steven din 212.
Trebuie să stau cu acest pacient.
Acest pacient va fi bine aici, pentru 5 minute, cât îți faci treaba.
Îmi pare rău dle doctor, dar chiar nu pot lăsa acest pacient.
Ce chiar nu poți face, e să ignori cerința unui doctor senior.
Acest spital se destramă, și această atitudine nu ajută deloc.
Așteaptă aici, Alyinka.
Miros de lichior.
- De unde ai știut că sunt aici ? - Încă ai mirosul ăla de lichior...
Cred că n-are rost să te mint...
Ieri am turnat alcool pe mine, ca paramedicii să creadă că sunt beat.
- Chiar ești dus cu capu'. - Nu, nu sunt.
- Cum te cheamă ? - Cade.
Ei bine, Cade.
Ceva mă neliniștește
și aș vrea să știu ce știi, sincer.
Sincer ?
Sincer.
Acum 400 de ani, un profet a privit în viitor
și a văzut pe cineva special.
Pe cineva care să poate vedea inamicul întunecat care ne înconjoară...
Cred că Nostradamus te-a văzut pe tine.
Ce altceva a mai spus acest Nostradamus ?
Că tu mă ajuți să-i înfrâng.
Noi doi ? Cred că putem.
Cred că putem învinge inamicul întunecat, Batman.
Alyinka, trebuie să știu ce vezi. Te rog.
Unii oameni arată diferit pentru mine, decât alții.
Poți să-i vezi !
Dr Reid spune că toți oamenii au un punct orb. Dar eu nu am.
E un fel de procedură nouă, sau ceva de genul ăsta.
Alyinka, astăzi totul se schimbă.
- Va fi ceva nou, ei știu că îi vezi ? - Nu.
Trebuie să fie un efect secundar. Trebuie să te scoatem de aici.
Stai așa un moment.
Sunt oarbă de când mă știu, deci nici măcar nu știu ce văd.
Dar ce știu este faptul că oamenii despre care
vorbești mi-au redat vederea și îmi par de treabă.
De unde știu că nu ești tu inamicul întunecat ?
Ai spus că ceva te neliniștește.
Când m-a dus în operație, eram sedată, dar încă trează.
Și locul unde am mers... era aiurea.
Mirosea a carne putredă.
Dacă pot găsi acel loc
și îți arăt adevărul...
O să mă ajuți ?
M-am gândit că poate vrei să vezi astea.
Tipul diabetic, care a venit ieri. Uită-te la analizele de sânge.
Nu avea alcool în sânge, nu băuse nici măcar o bere.
A avut nivelul de zahăr în sânge normal toată noaptea.
- Ce părere ai ? - Cred că cineva se joacă cu noi.
- Unde e acum ? - Tot în salonul 23.
Consiliul a fost convins de importanța experimentelor de anatomie umană...
În primul rând.
Să nu le dăm un motiv să ne închidă spitalul.
Refaceți analizele.
Soră, treci aici !
Era târziu în noapte, când m-au dus pe un coridor.
Când ne-am oprit am auzit un bâzâit. Un bâzâit care dispărea și apărea.
Era un lift în apropiere și am intrat.
Cred că am coborât.
Am numărat 4 'ding'-uri până ne-am oprit.
Când am ajuns jos, am simțit că era mizerie și mucegai.
Nu-mi amintesc în ce parte am mers, dar curgea apă deasupra.
Am auzit ceva... Un fâșâit.
Ca vântul.
Eram speriată.
Nu doar din cauza operației...
Ci pentru că simțeam ceva.
Nu știu...
Alyinka, sunt niște ciudați... care experimentează pe oameni.
Ce fel de experimente ?
Să zicem că ți-am găsit donatorul, numai că el nu a semnat actele.
- Haide să te scot de aici. Haide. - Bine.
- Stai. Nu pot să plec. - Despre ce vorbești ?
Mâine o să primesc cornee noi. O să pot vedea ca toată lumea.
Ascultă-mă, Alyinka. Ei nu vor să te ajute.
Vor să te studieze. Și când vor termina de studiat, te vor ucide.
Ce ? Cine sunt "ei" ?
Nu m-ai crede.
Tot ce contează este că ne acaparează.
Iar tu și cu mine suntem cea mai bună speranță
pe care o are omenirea pentru a-i opri.
Asta a spus mărețul Nostradamus ?
Da, așa e.
N-o să-mi spună un mort ce să fac.
Tu poți să-i vezi. Asta înseamnă că poți salva vieți.
Dacă ești binecuvântată cu un dar și îl irosești...
Nu e nimic mai rău decât asta.
Nimic mai rău.
Aveam dubii despre ce a prezis Nostradamus în privința mea.
Câteodată îmi pierd motivația.
Apoi văd un loc ca ăsta și trebuie să fac ceva.
Eram prunc în brațele mamei,
când un glonte din stradă a trecut prin fereastra dormitorului.
Mi-am pierdut ochii și am pierdut-o și pe mama.
Fratele meu, sora mea și cu mine am mers direct la orfelinat.
Îmi pare rău pentru asta.
Dar asta nu-ți schimbă responsabilitățile.
Te înșeli Cade, le schimbă.
Am aflat de la o vârstă fragedă că sunt responsabilă
pentru o singură persoană... Pentru mine.
O să dobor locul ăsta.
Apoi o să mă întorc după tine.
Hei, hei, tu nu ești doctor.
Credeam că poate...
Nu, nu mi-aș fi dat seama.
Ești investigator, nu-i așa. De la consiliul medicilor.
De ce ? De unde știi ?
Sincer, spitalul ăsta s-a înrăutățit de tot de anul trecut.
Condiții de lucru insalubre,
pacienți internați greșit, medici ciudați umblând pe aici.
Prima dată când m-ai văzut ai crezut că sunt un doctor nou.
Îți spun, a fost o invazie de stagiari pe aici.
Dre, Markovitz, cred că noii doctori fac parte
din grupul care vrea să preia spitalul pentru ei.
- O conspirație, nu ? - Da.
Da.
Cum de ai încredere în mine.
Am văzut cum te-ai comportat cu bătrânul de lângă mine.
Pari diferit, îți pasă.
Ți-a mai spus cineva ? Ai niște ochi superbi.
Aveți un concept nobil pe această planetă...
Revelația,
un fel de coliziune cosmică a evenimentelor
de la trinitate până la Dumnezeu.
N-o să discut religie cu un extraterestru.
Păcat,
pentru că m-ai făcut să cred în revelație,
din momentul în care ai intrat în custodia noastră.
Foster.
Așa e, știm cine ești.
De fapt, Consiliul a plănuit să te aducem ca să te studiem.
Dar ne-ai scutit de un efort.
Revelație...
Folosiți spitalul pentru a face cercetări pe oameni.
Oamenii or să afle.
Nimănui nu-i pasă ce se întâmplă în spitalele psihiatrice.
De asta am ales Spitalul Grace.
Dr Markovitz a știut că ceva nu-i în regulă.
Doctorul Markovitz,
era ultimul din doctorii vechi.
Încăpățânatul a refuzat o pensie generoasă.
Acum...
Să-i dăm drumul.
Cine a lăsat ușa asta deschisă.
Ai avut un vis urât, Alyinka.
La naiba !
Ochiul uman mă fascinează.
Oamenii pot vedea atâtea cu el.
De multe ori informația nu ajunge la creier.
Nu-mi dau seama de ce.
Alyinka are nevoie de o nouă cornee ca să vadă.
A ta va fi numai bună.
Orice pentru o faptă bună.
Fiecare de aici vrea o bucată din tine, la propriu.
Eu am făcut alegerea primul.
Să vă văd creativitatea, ciudaților.
Cum puteți să o faceți ?
La fel cum o fac doctorii voștri...
Doctorii noștri salvează vieți !
Descoperirile voastre medicale s-au făcut pe specii mai puțin importante...
Șobolani, porci, oi, maimuțe...
Ce crezi că însemni pentru mine ?
Când îți pun soluția asta în ochi îți vei pierde vederea temporar...
Dar n-o să te deranjeze.
La urma urmei o să-ți tai corneele.
S-ar putea să doară puțin.
Cade !
- Ești aici Cade ! - Alyinka, fugi !
Nu trebuia să vii, Alyinka.
N-a fost un vis, nu-i așa ?
Te-am văzut în camera asta cu acel băiat.
- Ochii ăștia sunt ai lui, nu-i așa ? - Ce contează.
- Poți să vezi. - Ba da...
Contează.
Fată proastă !
Ești pe jumătate oarbă, ce-o să-mi faci ? O să fugi după mine cu o bricheta ?
Nu trebuie.
Bricheta mea te va urmări.
- Ești bine ? - Da.
Nu pot să văd, sunt orb. Unde-i dr. Reid ?
Am avut eu grijă de el, îmi pare rău că s-a ajuns la asta.
Bine...
Bine, pune-ți brațul în jurul meu.
- Te scot afară. - Sunt amețit.
Bine.
Ușurel...
Ce este ? Ce s-a întâmplat ?
Dr. Reid a dispărut, trupul lui era chiar aici.
E în regulă Alyinka, cadavrul extraterestru se evaporă când moare.
- Ce aste. - E dr. Reid !
N-a murit !
Găsește o armă, găsește ceva.
- Îl vezi ? - Nu, nu încă.
Ne-ar prinde bine niște lumină.
- Unde este ? - Nu-l văd.
Lumină este prea puternică, ochelarii mei.
2 șobolani orbi.
Iată-i cum aleargă...
- Îi simți mirosul ? - Nu, toată camera miroase a carne stricată.
Ascultă ! Ascultă !
E la dreapta ta.
Ține targa.
- Să mergem ! - Așteaptă.
- Nu l-am auzit să moară. - Îl auzi când moare ?
Extratereștrii fac un zgomot când mor.
Cade, ăsta-i sunetul ?
Unde ești ?
Ce se întâmplă ?
Cade ?
Ce se întâmplă ? Vorbește-mi !
Te rog.
Sunt aici.
Aici... sunt...
Asta e, ciudatul a ars...
- Au distrus probele. - Și asta nu e tot...
După toate cercetările...
Nu ne putem da seama unde a dispărut personalul spitalului.
Avem un lucru din toate astea.
- Pe Alyikna. - Aliatul tău.
Nu sunt aliatul tău.
Am nevoie de ajutorul tău, Alyinka.
Îmi pare rău Cade, să fii erou,
e treaba ta, nu a mea.
Crezi că am avut de ales ?
Nu pot să închid ochii știind ce se întâmplă, trebuie să fac ceva.
Firește, asta ești.
Eu știu cine sunt.
Alyinka ai ochi acum.
Când o să vezi suferința din jur, o să te răzgândești.
Nostradamus se referea...
La tine.
E soarta ta, ai o misiune.
Da, am.
Am misiunea să-i văd fața surorii mele pentru prima dată.
Să mă uit în ochii fratelui meu.
Nu despre asta vorbeam.
Nu pricepi, nu ?
Spuneai că ai dubii...
Că ți-ai pierdut motivația.
Se pare că ai un scop acum...
Verifică profețiile din nou Foster.
Mi-am îndeplinit misiunea.
Alyinka !
Așa că o priveam plecând...
Alyinka a ales împotriva destinului prezis ei de către Nostradamus.
Sau poate că nu.
Poate vârful pe care m-a ajut să-l urc, era suma îndoielilor mele.
Pentru că am învățat ceva despre mine de la Alyinka...
Nu mă lupt cu extratereștrii ca să-mi curăț numele...
Sau să răzbun moartea soției.
Nici măcar pentru că Nostradamus a prezis asta.
Mă lupt pentru că ăsta sunt eu.
Și n-o să renunț până ce nu câștig.
Traducerea și adaptarea AdyC- FlorinA/(c) SubTeam
www.subs.ro